Приготви се, Миямото Мусаши!
Не знам кои сте вие, но ще ви помоля нещо.
Ако ни пуснете да минем, няма да ви убия.
Страх те е от битката с нас, а?
Значи си още по-страхлив, отколкото братята ни казаха.
Братята ви ли? - Да.
Ние сме сестрите Йошиока. Ще отмъстим за братята си.
Сестрите Йошиока? - Хайде!
Ще видиш нашето умение да убиваме, което усвоихме в мрака!
Отгоре!
Мусаши!
Сайо!
ОНИМУША Душа ин
Съжалявам... Съжалявам...
Как е тя? - Не са я отровили.
Добре. - Но има треска. Вероятно от умора.
Ще донеса билки, които да й помогнат.
Точно сега ли? Навън има мъгла. - Да, но слънцето още грее.
Наблизо има река. Няма да можем да вървим наоколо нощем.
Намокри тази кърпа и я сложи на челото й.
Ясно. - Ти ще пазиш ли, Мусаши?
Онези жени може да се появят отново.
Мусаши?
Отивам навън. - Има мъгла.
Не ми пречи да се упражнявам. Оставям Сайо на теб.
Онзи боен стил определено беше на Йошиока.
А възможно ли е това да е и силата на Генма?
Силата на Генма, злато...
Иемон, какво си намислил?
Не разбирам.
Какво правиш?
Чакай!
Събуди ли се?
Ранен ли си? - Не.
От квартала на червените фенери ли си?
Да. - Защо търсеше меч?
Един самурай прекара нощта при нас.
Исках да върна меча му на семейството му.
Не ме лъжи.
Когато гледаше меча, не си мислеше за такива неща.
Кажи ми истината. Защо търсеше меча?
Исках той да бъде мой. - Значи да го откраднеш?
Около меча нямаше трупове.
Самурай, който бяга без меча си, не го заслужава.
Добре... Собственикът на меча се казва Иемон.
Аз съм го обучавал. Тази сутрин са го намерили мъртъв.
Защо искаш да имаш меч? Самурай ли искаш да станеш?
Отговори ми.
Имам чувството, че едновременно го искам и не го искам.
Изправи се.
Мечът е душата на самурая.
Все още не си готов да притежаваш меч.
Нападни ме.
Не трябва да изпускаш меча си.
Трябва винаги да си нащрек. На бойното поле...
Много си интересен.
Може да останеш тук известно време.
Ще отида на погребението.
Харесвам огъня.
Не спира да трепка.
Не спира да гори и не позволява на нищо да се доближи до мен.
Надявам се всичко да изгори.
Кога ще се срещна с Мусаши? - Спокойно. Скоро ще дойде.
Ако му позволиш да ми избяга, няма да ти простя.
Да избяга ли? Абсурд.
Алфред. - Да?
Хората не могат да стоят далеч от вълнуващите неща.
Животът е тежък и тъжен, затова всички търсим вълнения,
колкото и неморални да са те.
Вълнуващите неща привличат хората.
Не ви ли хареса, господарю?
Златото е само копнеж. Генма е сила.
Ако имам и Генма, и злато, ще създам по-хубав свят.
Толкова е вълнуващо!
Никой не може да ми попречи да правя вълнуващи неща!
Ами действай тогава!
Защо трябва да чакаш старите си приятели?
Научих се да се бия с меч от майстора Мацуки Кенсуке.
Той имаше много ученици.
Те са единствените ми близки. С тях съм споделял радост и тъга.
Мислех да споделя вълнението с тях.
Ти имаш ли си такъв човек, Сасаки?
Да. Един.
Моля те, не умирай...
Макар че тренирахме заедно,
аз се чувствам толкова безполезен.
Съжалявам. Съжалявам.
Съжалявам. - Прости ми.
Съжалявам.
Защо още съм жив?
Съжалявам... - За какво живея?
Прости ми!
Спри!
Събудила си се. Добре ли си?
Как е треската?
Къде са всички? - Сахей отиде...
Отиде за билки.
А Хейкуро...
Той не беше ли с теб? - Не...
Прости ми. Прости ми!
Просто... Просто...
Как мога да помогна?
Какво? - Нищо.
Не е интересно за гледане.
Приятелите ми в селото обичаха да си играят на самураи.
Искаха да станат самураи. - Така ли?
Мусаши, много самураи ти се възхищават, нали?
Макар че не се държиш подобаващо.
Никой никога не ми се е възхищавал.
Мусаши, защо тренираш? - За да бъда силен.
Вече си силен. Още по-силен ли искаш да бъдеш?
Влез вътре и си почини. Ранена си.
Когато Сахей се върне, ще си говориш с него.
Не е лесно да се говори с него.
Аз съм слаб.
Толкова съм слаб, че ми се налага да разчитам на това нещо.
Имам чувството, че ръкавицата ще ме превземе.
Ако станеш по-силен, какъв искаш да бъдеш?
Искам същото, което са искали твоите приятели.
Искам да бъда самурай.
Невъзможно е...
Дори с помощта на Мусаши няма да се върнем живи.
Иемон винаги е бил много по-добър боец от нас!
Затова...
Затова търсихме път, различен от боя - за да не се мерим с него.
Защо Мацуки ни извика? Защо ме извика?
Искам да се върна.
Искам да се върна в дните, когато тренирахме заедно.
Не искам да умра така в планината. Не...
Не трябва да идваш с нас.
Остани тук. Оттук нататък е бойно поле.
Трябва... Трябва да отида там.
Защо?
Ако това е война, причината за нея...
... съм аз.
Аз донесох златото...
... от планината.
Преди шест месеца си играх с приятели в планината.
Загубих се.
Намерих злато в реката и златна мина нагоре по реката.
Занесох късче злато вкъщи.
Родителите ми просто се зарадваха, като се прибрах.
Но златото заслепи останалите селяни.
Всички в селото се промениха.
Моля те, внимавай.
След това мама и татко ми бяха отнети.
Баба и дядо умряха. И всички останали умряха.
Селото беше съсипано...
Защото аз занесох златото у дома.
Да. Ти си причината. Но не само ти си виновна.
Те са били заслепени от златото, отведени и убити.
За това нямаш вина.
Не трябва да ти тежи.
Трябва само да осъзнаеш какво си направила.
Остави останалото на нас.
Доверявам ти се.
Не забравяй силната воля, която ми показа, като се запознахме.
Ние ще се погрижим за останалото.
Съжалявам. Няма да избягам отново.
Много ли те забавихме, Мусаши?
Виж нашите засилени умения!
Този път ще те убия с един удар.
Ако шурикените ми те докоснат, ще умреш веднага.
Да започваме!
Добре, да го направим.
Превод от английски: Tigermaster
©2023 Translator's Heaven http://subs.sab.bz